PORUKA U BOCI
Asade!
Nemoj sad. - Hajde, Asade.
Hajde. - Radim, Roza.
Samo jednu rundu. - Radim. - Hajde, Asade.
Samo jednu rundu. - Jesi li trenirala?
Da, ali moram da vežbam na tebi. - Ti to ozbiljno?
Bam, bam, bam... kroše!
Bam, bam, bam...
To, tako je. Hajde. - Napregni mišiće, Asade!
Karl Mork, ostavite poruku.
Imam novi slučaj za Odeljenje Q.
Radi se o poruci u boci. Vi ste jedini koji to mogu da reše.
Ko je... - Pasgard.
Gde je Mork? - Zar ne znaš?
Jakobsen ga je poslao na bolovanje. Bilo je užasno.
Samo je šetao u krug, ništa nije radio.
Nije se moglo razgovarati sa njim. Bilo je kao, pa...
Karl je uvek u lošem stanju, ali ovog puta...
Bilo je baš loše. - Roza? - Ponekad... - Roza!
Dobro mu je. Sutra se vraća.
Odakle ti ovo? - Penzionisani vojnik je pronašao na severu.
Mislio je da treba tebi da dam. Uživajte.
Drago mi je što sam vas upoznao. - Zdravo. - Zdravo.
Zovem se Roza. - Da, ja sam Pasgard.
Zar ovo nije krv? - Da, mogla bi biti.
Treba to da pošaljemo u laboratoriju. - Da.
Karl?
Zdravo. - Zdravo... - Vrata su bila otvorena.
Dobro...
Šta se dešava?
Trebalo je da se vratiš na posao. - Da, trebalo je. Da.
Hajde da prošetamo. - Molim?
Obuci čistu košulju, pa ćemo da prošetamo.
Da...
Ne zaboravi da preklopiš ruke.
Pravedni Gospode. Svemogući Gospode. Prelepi Gospode.
Čuj nas, svoje verne sluge. Svoje večne sluge. Izabrane sluge.
Elijase!
Dođi!
Dođi.
Krštavam te u ime Oca...
U ime Sina.
Pokaj se i prihvati volju Njegovu.
Nismo te dugo videli u crkvi.
Znam, vreme leti. Sigurno ima više od godinu dana.
Ovo je lepa farma.
Stvarno je lepa. Lepa polja. Baš lepo imanje.
Ovo više nije farma. Samo kuća.
Morao sam da prodam zemlju. - Dobro nam je.
Elijas radi u povrtnjaku. - Molim te...
Ja radim knjige za kongregaciju, tako da... Nije nam loše.
Elijase, porodica i vera su najvažniji.
Tako je.
Laku noć, mama. - Laku noć.
Laku noć, tata. - Laku noć, deco.
Laku noć, oče. - Laku noć.
Je to istina? - Da.
Da, Magdalena je izabrana da bude glasnik za čitavu oblast.
Znaš šta, Magdalena?
Ti imaš svetlost u srcu, baš kao i tvoji mama i tata.
Laku noć. - Laku noć.
Bilo je lepo videti vas opet. Osećam se blagosloveno.
Hvala. - Da, hvala i srećan put.
Neka Bog blagoslovi vas i vašu decu. - Hvala.
Pretpostavljam da ćemo se videti za godinu dana?
"Autobuska stanica." Tako je. - Da.
A ovo?
Moglo bi biti "deca", zar ne? - Da, a ovo je "mama i tata".
Je li? - Da.
Dobro, znamo da je boca bila dugo u vodi.
Alge su stare bar 6 -7 godina. - Da.
Pismo je napisano katranom. Možda je bačeno sa broda.
Ovde je svetionik, pa je možda bačeno nedaleko od obale.
Utvrdili smo da na papiru ima dosta krvi.
Znamo da nečije ime počinje slovom P.
Mislim da je ovo napisalo dete.
"Čovek" je pogrešno napisano, i kaže "mama i tata", zar ne?
Šta je s ovim "nas", je li to...
Da li je ovo "odveo". "Odveo nas"?
Mislim da su ova dva slova ista.
Zar ne? "Daleko". - Jeste. - Odveo nas je daleko.
Ne. Recimo da ti treba pomoć, pa pišeš pismo.
Šta bi prvo napisala? - Gde sam.
Ili ko te je odveo. - Da.
"Čovek", je li tako? "Čovek po imenu..."
Da, ovako pogrešno bi moglo napisati dete.
Čekaj, znači piše...
"Jehova će nas spasiti."
Jehovini svedoci.
Hajde da potražimo decu koja su nestala tokom poslednjih 10 godina.
Raspitaću se okolo.
Znate li koliko je dece nestalo tokom poslednjih 10 godina?
Dvoje.
Oba puta štampa je poludela.
Ali nije bilo nikoga na P. Niti Jehovinih svedoka. Ničega.
Pa hvala, Karl.
Zdravo, momci. Ova stvar je malo zaludna.
Koristio sam 7 različitih boja za skeniranje i ostao kratak.
Ništa ne pokazuje čak ni na infracrvenim. - Nije uspelo?
Onda sam pomislio, šta li je moglo tako da spere slova?
Možemo li da pogledamo? - Na kraju sam upotrebio mešavinu natrijum hidro...
Hvala.
Šta ovde piše? - "Lautrupvang". Zvuči kao neka lokacija.
Postoji Lautrupvang u Balerupu.
"Ovde je bilo još dece."
Nemamo nijedno nestalo dete.
A žrtve nasilja? - Nekoliko, nažalost.
Mislimo da bi dete moglo biti Jehovin svedok.
Trigve? - Molim?
Da, imala sam jedno dete Jehovinog svedoka u razredu. Zvao se Trigve.
Ali mislim da tu nema ničega. Izgledao mi je kao srećan dečak.
Sećate li se kada se upisao? - Samo trenutak.
Trigve Holt je napustio školu u prvom razredu po želji roditelja.
Po želji roditelja? Mogu li da pogledam?
Ovde piše da se deca jednog jutra nisu pojavila na nastavi.
Roditelji kažu da su decu poslali u Australiju na "versko buđenje".
Ja ne znam šta ti ljudi misle.
Samo pokušavam da shvatim šta se dešava.
Deca iznenada napuštaju školu i odlaze u Australiju.
Oni se ne vraćaju, a škola ništa ne proverava.
Ne možete to tako reći. - Kako drugačije da kažem?
Postupili smo po propisima.
Deca.
Rekli ste "deca". Znači nije bilo samo jedno.
Pol Holt, 4-b. Sigurno je to Trigveov stariji brat.
Pol?
Pol Holt? Pronašao si svoje P.
Hajde sada da pronađemo Pola i njegovog brata. Ovi su u redu.
Obojica su dobro. Samo su promenili školu.
Biće im smešno što smo pronašli njihovu bocu posle toliko godina.
Da.
Mogu li da vidim? - Ne.
Reći ću mami i tati da imaš časopis.
Dozvoljeno je gledati slike.
Ne sa devojkama kratke kose. I našminkanim.
Jesi li sigurna da je dozvoljeno? - Ne... - Dobro.
Pogledaj ovaj mesec na kaiševima i cipelama.
Zdravo. Halo?
Zdravo. - Zdravo. - Hoćete li da vas povezem?
Ne, u redu je. Prošetaćemo.
Ali daleko je.
Navikli smo.
Pašće kiša.
Da, nije važno. - Sigurno nećete? Bićemo kod vas za 2'.
Mislila sam da morate da idete. - Da.
Ali ostavio sam nešto u crkvi, pa sam mislio...
da se pozdravim sa mamom i tatom pre nego što odem.
Sigurno nećete da vas povezem?
Možete sesti napred ako hoćete. Hoćete li da sednete napred?
Dobro.
Ne! Ne! - Sedi tu!
Pusti me! - Sedi. - Prestani! Hoću da izađem!
Stani!
Hvala, hvala. - Nema na čemu.
Ubiće našu decu!
T- r- i- g- v- e. Trigve.
Imam listing za roditelje. Kristijan Holt, opština Balerup.
Dođavola...
Pronašli su ga mrtvog u krevetu sa ženom.
Popili su šestomesečnu dozu pilula za spavanje.
Teorija je da je to bio verski ritual.
Jehovini svedoci nemaju samoubilačke rituale.
Oni nemaju nikakve rituale.
Samo sede. I pričaju.
Kerovi! To su kerovi! - Smiri se! - Jebite se! Napolje!
Sedi. - Neću. - Sedi dole.
Šta koji kurac hoćeš? - Ti sedi tamo. - Sedi.
Ne diraj me. - Smiri se. Sedi.
Šta se dešava? - Nemoj da razgovaraš sa njima, Trigve.
Hej, samo hoćemo da razgovaramo. - Trigve?
Hoćemo da razgovaramo o pismu tvog starijeg brata koje smo našli.
Ne znam o čemu pričate. Ja nemam starijeg brata.
Znamo da imaš brata. - Moj stariji brat je otišao.
Šta je s njim? - Otišao je! Ne znam ga.
Nemam pojma gde je. A sad odjebite! Odjebite!
Čekaćemo.
Asade?
Mogu li da vidim pismo?
Zdravo. - O, bože! Ti si, Kristijane.
Vrata su bila otvorena. Ko bi drugi bio?
Otkud znam? Drago mi je što te vidim.
Baš je dosadno. Mrzim da sedim sama kad znam...
Miriše na trule alge. Slanu vodu.
I moj stariji brat je bio tamo. Obojica smo bili vezani.
Ali on je živ? - Da.
Čujem glasnu buku.
Sve vreme istu buku.
Odakle je dolazila?
Ne znam. Možda iz fabrike. Sa druma, ne znam.
Samo ta neprestana metalna buka spolja.
Čuješ li je? - Molim? - Čuješ li je sada?
Da.
Čovek koji te je uzeo, sećaš li se kako je izgledao?
Ništa nisam mogao. Terao me je da gledam.
Zgrabio je makaze.
On je mrtav. Pol je mrtav.
Hajde, dođi...
U redu je. - Isekao ga je.
Isekao ga je makazama.
Rekli su mi da će me Jehove kazniti ako budem pričao o tome.
Policija Viborga, izvolite?
Provešćeš noć ovde. Hajde da sutra još porazgovaramo.
Dakle niste videli ko je uzeo decu?
Proverićemo.
Šetač pasa je video kako su deca prisiljena da uđu u auto zlatne boje.
Osam kilometara zapadno od Skalsa. - To bi moglo biti bilo šta.
Neka svađa, roditeljska šala...
Poslaću kola da provere.
Boca je ovde pronađena. Tu. - Zašto ste suzili na ovaj krug?
Isključili smo Kategat. Morske struje ne nose na tu stranu.
Dečak kaže da je taj govorio norveški. Je li boca mogla doći iz Norveške?
Okeanografski institut kaže da sve zapadne priobalne struje idu ka severu.
To je ogromna površina. - Dobro, samo obala.
Teško je baciti bocu u vodu sa gradskog trga u Herningu.
Fjord Ringkobing i Limfjord... - I Vadensko more.
Pa ako je imao čamac... - Trigve kaže da nije bilo čamca.
Mogla bi biti letnja kućica uz more, ostava za čamce, šupa...
Odeljenje Q, ovde Roza.
Ovo zasnivaš na 15-godišnjaku koji se skida sa metamfetamina.
Petraga tolike oblasti koštala bi 0,4 % celokupnog budžeta. Nema govora.
Dobro.
Nastavićemo sa Trigveom i videti može li to da suzi.
Tu je i buka koju je Trigve čuo. Možemo da pokušamo sa tim tragom.
Dobro, dobro, slušajte. Sa čime ovde imamo posla?
Dete nestane, a roditelji to nikome ne kažu.
Vrlo čudno. - Da.
Zar ne postoje sekte koje svašta rade sa decom?
Sekte? To su Jehovini svedoci. Oni...
Idi dođavola! - To se desilo jutros? Samo trenutak.
Policija iz Viborga.
Svedok je video kako je dete naterano da uđe u auto u blizini sela Skals.
Pogodite šta ima tamo.
Verska sekta Gospodnji učenici.
Ovo moramo da ispitamo. - U čemu je problem?
Policija Viborga će nas zvati ako bilo šta otkriju.
Markuse... možeš li da mi produžiš bolovanje još par dana?
Imam rođake u Jutlandu koje želim da obiđem.
Da, dugo ih nisi video. Ujka Jorgen?
Ima neke probleme sa očima.
A ujna Ester? - I ona. Oboje imaju kataraktu.
Jebi ga. Baš zajebano.
Užas.
Gospodnji učenici. Oni veruju da se Isus rodio u Teksasu.
Imamo posla sa retardima.
Lepo je što si se vratio. - Je li to bilo sarkastično?
Ne želim ovakav razgovor. Ljudi veruju u različite stvari.
To je ista stvar. Isus se rodio u Teksasu, a Bog na nebu.
Čovek u pećini veruje da je prorok jer mu je to rekao leteći čovek.
To je neko psihotično sranje. - Znači, ja sam psihotičan? - U ovome? Da.
Znamo se godinama, a nikada nisi pokušao da razumeš moju veru.
Nadao sam se da će proći. Kao loša navika.
Kao pušenje ili homoseksualnost.
Nemam pojma hoću li kad umrem otići u raj da vidim svoju porodicu,
ali verujem u nešto što je mnogo veće od nas.
Čini me srećnim da razmišljam o tome. Razumeš?
To ne znači da sam isključio mozak ili da ću pustiti bradu do pojasa.
Nešto veće od nas? - Da. Nije to tako čudno.
Veći deo planete deli to osećanje.
Sve dok ne krenu da ubijaju jedni druge. - Lako je to reći.
Lako je reći istinu. - Trebam li da se upišem u tvoju veru?
Vodi računa o svom pritisku. - Ti veruješ u crnu rupu, čoveče.
Sve je to besmisleno. Neka, hvala.
Sa takvim stavom nikada nećeš otići na svinjska rebarca.
Nisi duhovit.
Zdravo. - Zdravo. - Asad. - Liza.
Lepo što ste prešli toliki put, ali niko nije prijavio nestanak.
Dobro. - Je li to spisak članova kongregacije? - Da.
Označila sam porodice sa malom decom.
Ovde i ovde. - Da.
Dobro, hvala. - Hvala.
Izvoli? - Šta ste očekivali?
Da ispitujete meštane bez prisustva nekoga odavde? - Da.
Ti si socijalni radnik? - Ne, ja sam detektiv.
Ali mogli bismo da razgovaramo o tvom detinjstvu.
Mi smo iz policije. Karl Mork.
Možete li da nam odgovorite na nekoliko pitanja?
Naravno, šta želite?
Raspitujemo se da li je neko primetio ovde nešto neobično poslednjih dana.
Svedok je video da su deca primorana da uđu u auto,
pa se raspitujemo da li je neko nešto video.
Ne, ja nisam.
Vi imate decu? Samjuela i Magdalenu.
Da, ali nisu ovde. - Nisu ovde.
Ne, oni su... U Švedskoj su kod tetke.
Možemo li da uđemo na trenutak?
Ne puštamo strance u kuću. Posebno ne njegove sorte.
Njegove sorte?
Zato što je iz grada?
Prekinuli ste nas u molitvi. Ja ništa nisam video. Zbogom.
Ovo nije normalno, jebote!
Moraš da se smiriš. Moraš da se smiriš. Moraš...
Ne! Kako mogu da se smirim?
Ne, bilo je niže. - Kao da je dublje?
Hajde da probamo da snizimo.
Šta radiš kad nisi na poslu?
Mene pitaš?
Zašto pitaš?
Sigurno imaš neku zanimaciju. - Imam svakakve zanimacije.
Idem po pivo.
Lepa je, Karl. - Šta?
Kad si poslednji put izašao sa devojkom?
Ima već nedelju dana. Tako nešto.
Nisi bio ni sa jednom još od razvoda.
Izvoli. - Hvala.
Šta se dešava? Sreda je veče. - Sutra je Vaznesenje.
Šta je?
Kada su Pol i Trigve odvedeni?
11. maja 2008. - To je nedelja na Duhove?
On uzima decu na hrišćanske praznike. - Karl.
Pretražite sve uzduž i popreko. I mislim sve, čak i one...
Karl, Karl. Karl! - Sve verske praznike.
Karl, prekini! Slušaj, decembra 2008.
Birgit Torp, članica Hristove kuće, prijavljuje nestanak svoje dve ćerke.
Iste večeri ponovo zove i povlači prijavu.
Cela porodica sad živi na Tajlandu, osim najmlađe ćerke Sesilije.
Kao da je nestala sa lica zemlje.
Roza je pronašla još. - Da, i to nije jedino.
Tražio sam da proverim Elijasa i Rakel Stinsgaard. - Da?
Pa, moglo bi se reći da sam uradila i više od toga.
Nemoj, pusti me.
Da. Moram da te otkopčam...
Tvoj večni sluga. Tvoj sluga. Tvoj večni sluga.
Čuj naše molitve.
Potreban si nam, Gospode. Potreban si nam.
Pogledao sam malo tvoj časopis.
Pogledaj ovo.
Šta misliš šta bi tvoji mama i tata rekli na ovo?
Pogledaj me.
Sada ti samo Bog može pomoći.
Moli se Bogu i On će doći da ti pomogne.
Moli se!
Tvoj sluga. Tvoj večni sluga...
Prestani da govoriš kao tvoj otac. Neću to da slušam. Ponovo!
Oče naš... - Na danskom, rekla sam. Ponovo!
Prekini!
Elijase, moramo da razgovaramo.
Moram na posao. - Sve ste prebacili na svoj račun.
Svoje penzije, firmu, imovinu Rakelinih. Ukupno 670 hiljada.
Za šta je taj novac?
Slušajte, zamolili smo susede da provere kod vaše sestre u Lundu.
Tamo nema nikakve dece, Elijase. Čujte...
Ne mešajte se u ovo! Otkud sve to znate? Ko ste vi?
Polako, samo nas zanima šta se dogodilo Samjuelu i Magdaleni.
Ne razumete! Ako sazna da sam razgovarao sa policijom...
Prekini, Elijase! - Ovo mu nije prvi put.
Poslednji put se samo jedno dete vratilo.
Pa, hajde da razgovaramo.
Pričajte! Sa ovim neću da razgovaram.
Oni su ovde zvog dece. Zar ne vidiš?
Uđite.
Obojica.
Karl. - Molim?
Cipele.
Ovo je dečija soba.
Ovde spava Magdalena. A ovde Samjuel.
Nismo ni primetili da ih nema dok on nije pozvao.
Ovde je zvao? - Da.
Pričao je norveški? - Da. - Da?
Da, rekao je da ima Magdalenu i Samjuela i...
I da moramo da mu damo sav naš novac.
Tačno je znao koliko imamo.
Kako mu je zvučao glas preko telefona? Je li bio mlad? Star?
Ne, mi ga poznajemo. Zove se Johanes.
Poznajete ga?
Da...
Da.
Posećivao je crkvu nekoliko puta poslednjih par godina.
Rekao je da je on misionar za kongregaciju.
Večerali smo sa njim pre dve večeri. Baš tu gde sada sedite.
Johanes mu verovatno nije pravo ime. Imate li njegovu fotografiju?
Ne. - Kako treba da mu isporučite novac?
Treba da ga stavim u torbu i večeras sednem na voz za Hamburg.
Pozvaće me da mi kaže gde da sakrijem novac,
a onda treba da siđem sa voza na sledećoj stanici.
Kad dobije novac oslobodiće decu na neko njima poznato mesto.
Ako ne uradimo kako kaže,
ili ako nekome kažemo, ubiće ih.
Ali prvo će obezbediti da ne mogu da odu raj.
Uradiće im... nešto.
Eto, vidite zašto vam ne smemo dopustiti da se umešate.
Dobro.
Vi ćete isporučiti novac, ali mi moramo biti tamo.
Ne. - Ne možete. Šta ako vas vidi?
Neće znati da smo tamo. - Ne.
Nećemo ništa preduzimati dok nam se ne ukaže prilika.
Ovo mu nije prvi put. - Rekao sam da neću to dozvoliti!
Dosad je ubio bar jedno dete. - Neću to dozvoliti.
Roditelji drugog deteta su ga pustili da se izvuče sa tim
jer su imali više vere u Boga nego u policiju. Zato vas još jednom pitam.
Hoćete li moći da živite sa činjenicom da ništa niste učinili da spasete decu?
Karl, Karl, smiri se. - Hoćete li moći? - Polako, Karl.
Elijase...
To su vaša deca.
Vi odlučite.
Ali Karl je u pravu.
Ako ga ne zaustavimo, nikada više nećete videti svoju decu.
Ne. Ne. - Da, Elijase. Da.
Da. - Ne.
Ne možemo to sami.
Ako nešto pođe loše...
I vi budete krivi...
Obećavam da ćemo učiniti sve što možemo.
Do Hamburga ima 11 stanica. Na svakoj moramo imati po dva policajca u civilu.
Policajci idu vozom iz Randersa, a ostali se ukrcavaju sa Elijasom.
Duž trase ćemo imati kola, za slučaj da nam se izmigolji.
To je 25 policajaca u civilu.
Ali zaista u civilu, a ne u vindjaknama i tesnom džinsu.
U redu, obući ću plavo odelo.
Imamo pet i po sati da zauzmemo položaje.
Oni koji idu dalje neka odmah da krenu.
Treba nam i helikopter.
U slučaju da ga izgubimo iz vida ili ako ima nekoga ko mu pomaže.
Hoće li Karl i Asad biti u vozu? - Ne, uzećete jedna od kola.
Jesam li nešto propustio?
28 policajaca i helikopter za jedno jedino hapšenje.
Ovo je otmica zbog otkupa. Ne znamo ni da li je naoružan.
Mislimo da to ne radi zbog novca. - Poigrava se sa porodicama.
Godinama se upoznaje sa njima, a onda im otima decu na hrišćanske praznike.
Prisilio je 7-godišnjaka da gleda kako mu ubija rođenog brata.
Znamo i za slučaj iz 2008. kad je nestala 9-godišnja devojčica.
On nije otmičar. On je serijski ubica.
Ako nam pobegne, rizikujemo da izgubimo jedno dete. Možda i oba.
Ima li još nešto? Pre nego što krenemo?
Znamo da on govori norveški. Sem toga imamo samo još ovu sliku.
Nemamo nikakav drugi trag, ni danas, niti iz 2008. godine.
Zvao ih je sa ukradenog telefona koji je pronađen u jarku.
On nije glup.
Nažalost, moram da idem. - Dobro.
Vidimo se. - Da.
Ovde Žaca 1. Helikopter 1. Imamo li vezu sa Morkom?
Da, ovde je Mork. - Jeste li proverili trasu?
Na nekim mestima smo 4 kilometra udaljeni od pruge.
Trebalo je da kažeš: "Heli, Bravo, Viski, odjavljujem se."
Šta? - Inače neće razumeti.
"Halo, Bravo", šta pričaš kog đavola?
Ako ne kažeš "Heli, Bravo, Viski" ne znaju da se njima obraćaš.
To je veoma važno.
Heli, Bravo, Viski, odjavljujem se. - Naravno, Karl.
Samo sam te zezao. - Dobro, birajte malo niže.
Dobro, dobro, izvinjavam se.
Mogu li vam pomoći, Rakel? - Možete spustiti one knjige dole.
Voz stiže.
Elijase, jesi li spreman?
Da. - Elijase?
Voz za Hamburg uskoro pristiže na peron 1.
Ponavljam: voz za Hamburg uskoro pristiže na peron 1.
Mogu li vam pomoći? - Molim? - Ovde možete uzeti karte. - Dobro.
Prestani da se osvrćeš.
Hvala. Drago mi je što si ti pošao sa mnom.
Ne mogu da shvatim kakve sve policija prima.
Znam, to je sranje. Prestani da se osvrćeš.
Postoji mogućnost da se u voz ukrcava sa nama.
Od sada više ne razgovaramo.
Srećan put!
Šta misliš zašto je boca pronašla baš nas, Karle?
Mislim, zašto baš sad?
Baš kad je ovo krenulo.
Inače ne bismo ni znali za Samjuela i Magdalenu.
Možda ćemo spasiti dvoje dece zbog pisma koje je 8 godina bilo u vodi.
Šta hoćeš da kažeš? Da nam je Bog poslao poruku u boci?
A šta ako je to istina, Karl? Šta ako nas neka viša sila posmatra.
Na položaju u kolima 23, sedišta 33 i 34.
Sve nas usmerava prema dobrom. Mi samo treba da je slušamo.
Prestani da sereš! - Prestani da to nazivaš sranjem!
Hoćeš li da pričamo i o dobrim vilama?
Ako hoćeš da budemo prijatelji nemoj biti tako arogantan prema mojoj veri.
Sramota je kako neko tako pametan može verovati u nešto tako glupo.
Tvoje mišljenje o dobrom i lošem ne može se uzeti za ozbiljno. - Dobro.
Tek si prevalio polovinu života, a već si se predao.
Zar se nikada nisi zamislio nad tajnama života?
Ne.
Ovde Žaca 1. Voz stiže u stanicu Hadsten.
Zove ga. - Koliko smo udaljeni?
Dva kilometra.
Da? - Imamo kontakt. - Vidim ga.
U kojim si kolima? - 22.
Idi u najbliži toalet.
Imaš 30" da dođeš.
Hoću prvo da čujem decu. - 30". Nema više pitanja.
Elijase, skoncentriši se. Idi u najbliži toalet.
Gde smo? - Skreni odmah desno.
Ispred tebe, sa desne strane do vrata, nalazi se crvena ručica
Povuci je i na silu otvori vrata. - Šta?
Učini to! - Ne mogu.
Bez pitanja! Uradi šta sam ti rekao. Smesta!
On otvara vrata. - Koja vrata?
Šta je? - On je otvorio spoljašnja vrata.
On nije u vozu. - On nije u vozu.
Sa koje strane, Pasgarde? - Otvorio je spoljašnja vrata.
Pasgarde, sa koje strane? - Sa desne.
Šta da radim? - Čekaj tu.
Spremi se da izbaciš torbu. - Kako da znam da ću ih dobiti oboje?
Kako to misliš? Ko ti je rekao da ćeš ih dobiti oboje?
Ponovo imamo kontakt. Vidimo Elijasa.
Za 15" proći ćeš rampu, a zatim i šumu.
Spremi se da baciš torbu. - Hoću prvo da ih vidim!
Elijase, želiš li ponovo da vidiš svoju decu? Elijase?
Ti si lud, lažeš! - Uradi šta sam ti rekao.
Elijase?
Gde je sledeći prelaz? - Molim?
Gde je sledeći prelaz? - Za dva kilometra.
Žaca 1. Voz ulazi u šumu. Nećemo imati kontakt.
Pripremi se da za 3" baciš torbu.
Ubiću ih ako je ne baciš. Sad! Sad!
Halo?
Elijase!
Jebiga!
Iskočio je!
Čovek je iskočio iz voza. Nemamo vizuelni kontakt.
Karl!
Šta kog đavola radiš, Karl? - Zašto? Bog nas čuva, zar ne?
Ponavljam, čovek je iskočio iz voza!
Šta to znači? - Smiri se, Rakel.
Smiri se, sedi.
Karl! Karl, gde ste?
Karl, javi se. Gde ste?
Elijase!
Gde su moja deca?
Vidiš li me sad?
Elijase!
Karl!
Karl, zovi helikopter.
Karl, gde si? - Neka se helikopter vrati!
Šta? - Elijas mora u bolnicu.
Elijase! Elijase!
Policija nam je nije pružila mnogo detalja o ovoj operaciji,
ali kako Vesti TV2 saznaju, završilo se loše
kada je ranije večeras 40-godišnji muškarac iskočio iz voza.
Spekuliše se da je u pitanju otmica.
Svedoci kažu da su dvoje dece tog muškarca odsustvovala iz škole.
Imamo ekskluzivni izveštaj o događajima u vozu.
Policija još uvek ne želi da nam da informacije da bi zaštitila...
Šta je ovo? Zašto pominju moju decu?
Šta je?
Obećali ste da ćete nam pomoći.
Obećali ste.
Sada je Elijas tamo gore,
a moja deca...
Nikada ih više neću videti.
Vi ste krivi!
Učinili ste sve što ste mogli i ona to zna.
Koliko dugo nosiš to, Karl?
Šta?
Imala sam mnogo kolega koji su prošli kroz neprijatne situacije.
Potrebna ti je pomoć. Treseš se kao neko ko samo što nije eksplodirao.
Ne znam.
Treba da odem kod nekoga zbog toga.
U redu.
...poboljšana infrastruktura će povećati mogućnost
aktivnog i dugoročnog istraživanja koje će, naravno...
U slučaju dva oteta deteta, Vesti TV2 su pokušale
da dođu do Karla Morka,
ali on nije želeo da komentariše sinoćne događaje.
Da...
Pogledaj me.
Gledaš li?
Da, molim.
Da, molim. Da, molim. - Hej! Sa kim to pričaš?
Šta se dešava, Kristijane?
Mislim da je ovo snimljeno negde između '93. i '96. godine.
Možeš li da uveličaš?
Pogledaj joj oči. - Da?
Je li policija iz Vejla pronašla neke otiske?
Nemamo ništa u bazi podataka. Nema ni u Danskoj i IFAD- u.
Da? - Ovde centrala. Neko želi da razgovara sa vama.
Ima informacije o deci. Hoćete li da razgovarate sa njim?
Da. - Izvolite.
Halo? - U šta ti veruješ?
Ko je to? - Jesi li ti vernik, Karl Mork?
Da.
Napravio si veliku grešku, ali mislim da to već i sam znaš. - Da.
Znam.
Trebalo je da te ostavimo na miru. - Da, verovatno si u pravu.
Shvatam da si ljut... - Deca će sada umreti.
Slušaj... - Oboje. Ti si za to kriv, Karl.
Čini mi se da ti je više stalo do mene nego do dece.
Hej, hej, šta hoćeš? - Je li tako?
Reci mi šta hoćeš. - Možda ćemo se sresti.
Halo? Halo?
Halo?
Ovde je.
Ovde je u bolnici. Ovde je. Ovde je!
Blokirajte sve izlaze. - Molim? - Blokirajte sve izlaze.
Elijas.
Gđo. Stinsgard, upravo je došao svesti.
Zovite doktora...
Šta se dešava? Imamo uzbunu!
Alo, čujete li me? - Elijase, da li me čujete?
Ovde nam je potrebna pomoć! - Treba nam doktor.
Intenzivna, soba 3.14. Treba nam doktor.
Elijase? - Da, hitno!
Hej. - Ima puls, 20-21.
Jo... - Johanes? Johanes? Znam.
1, 2, 3, diži!
Šta?
Izvolite.
Koliki mu je puls? - Nosio je lekarsku uniformu?
Nosio je lekarsku uniformu?
Da? - Karl, on je u lekarskoj uniformi.
Molim? - Karl, u lekarskoj je uniformi.
Karl... - Asade? - U lekarskoj uniformi je.
Iza tebe!
Karl! - Elijase, ostani sa mnom.
Elijase! Elijase! Prestaje da mu radi srce.
Hoćeš li sveštenika? Imate li ovde sveštenika? - Da.
Može li običan sveštenik?
Udaljite se od pacijenta!
8, 9, 10. 1, 2, 3, 4, 5...
Dođi ovamo.
Zaključajte vrata!
Tamo!
Pasgarde!
Ne, ne, ne... Pasgarde. Pasgarde.
Polako, smiri se. Šta se desilo? Šta treba da radim?
Treba nam hitna pomoć u garaži. Nivo 3, odmah!
Karl, gde si dođavola?
Karl! Karl! Jebem ti!
On ništa nije uradio! - Niste uradili ništa loše?
Ništa nismo uradili! - Bog vas ne želi!
Ništa nismo uradili!
Gde li je, kog đavola? - Ovde mu se gubi trag.
Posle ovoga je nestao.
Nema ga na nivo 4, ni u podrumu. - Jeste li proverili kola?
Gde si kog đavola, Karl?
Pogledajte.
Kabriolet.
Registracija ne pripada nikome od osoblja.
Imamo registarski broj, YJ 47512.
Mia Hansen. Adresa je na oko pola sata odavde.
Dobro, želimo da svi ovo čujete.
Trigve, koji je otet pre 8 godina,
identifikovao je buku koju je čuo kad je bio zatvoren.
To je zasad jedini trag koji ukazuje na mesto gde su deca.
I znam...
da postoji šansa da ne nađemo ni njih...
ni Karla žive.
Razne fabrike su isključene. - Da nije generator?
Ne, oni idu brže i imaju ujednačeniji zvuk.
Možda nije dobro zapamtio...
Pomenula si kućicu za čamce, to je pored vode, zar ne? - Da.
Mislim da znam šta je to.
Halo, Roza. - Zvuk bi mogao biti od vetrenjače.
Pravimo spisak gde se mogu čuti vetrenjače.
Ima više od 100 mogućnosti. - Odlično, Roza.
Beka.
Rebeka Henriksen? Ja sam Asad, policija.
Nešto se dogodilo? - Mogu li da uđem nakratko?
Moj brat govori norveški.
Ali zove se Tomas.
Znate li gde živi? - On mnogo putuje.
Nekoliko godina je živeo u Nemačkoj. Radi kao izvršni direktor.
On mi je ovo kupio. Kuću.
Uvek je vodio računa o meni.
Tražimo nekoga ko je oteo dvoje dece iz sekte Gospodnjih učenika.
On je to učinio i nekoliko puta ranije.
Da... - Uvek po dvoje dece iz veoma religioznih porodica.
Čula sam to jutros u vestima. - Rebeka...
Mislite li da bi to mogao biti vaš brat?
Rebeka?
On ne živi u Nemačkoj.
Živi u Danskoj, pored vode.
Kaže da ima kućicu za čamce. Pored Severnog mora.
Počnite od oblasti uz vetrenjače.
Produžite uz obalu i idite na severozapad.
Ne brini više za nju. Ostali smo ti i ja.
Da li znaš šta sam ja?
Radio si ovo i ranije.
Idemo redom. Prvo odgovori na moje pitanje.
Da li znaš šta sam ja?
Ne.
Ja sam đavolov sin.
Znam kako ti to zvuči. - Ne, ne...
Znam kako to zvuči.
Ne verujem da sam jedini izabrani sin đavola.
Zato što nisam. Ja sam jedan od mnogo njegovih sinova.
Mi smo njegovi vojnici, moglo bi se reći.
Đavolovi?
Satanini?
Znači zato ovo radiš?
Zdravo.
Došao je kod mene kad mi je bio najpotrebniji.
Zdravo, mama.
Učinio me je jakim kad sam bio slab.
I tada sam postao njegov. Od tog trenutka pa nadalje.
Znači ubio si decu? Žrtvovao si ih njemu?
Je li njihove duše odveo u pakao? - Ovo nema nikakve veze sa decom.
Razumem da možda tako izgleda, ali nema.
Pronašao sam najčistiji način da služim njegovoj svetoj volji.
Toliko o tome. Moramo da pobedimo Boga.
Ja im oduzimam veru. Deci, roditeljima, porodici.
Svi gube veru i to se širi. A sada...
A sada...
Oduzeću ti veru.
Gubiš vreme. Ja ne verujem u Boga.
Ja ne verujem ni u šta.
Johanese.
Johanese, slušaj. Ne, ne, ne...
Ne! - Nemoj!
Čuješ li me? Slušaj, uzmi mene.
Uzmi mene, Johanese. Uzmi mene.
Samjuele!
Ti spasavaš ljude koje nikada nisi upoznao. Naravno da imaš veru.
Samjuele. - Nisam nikada sreo nikoga ko ima toliko vere kao ti.
Johanese, Johanese. On je samo dete.
On ništa nije učinio. - Ma nemoj?
On je samo dete. Pa što mu niko ne pomaže?
Uzmi mene umesto njega. Johanese, uzmi mene. Johanese!
Samjuele, pogledaj me. Samjuele!
Ne, ne, ne! Johanese. Johanese!
Johanese, uzmi mene!
Želiš li da ti Bog da dovoljno snage da me zaustaviš?
Johanese, izvuci ga. - Mislim da ćeš zapamtiti ovaj dan.
Izvuci ga. Čuješ li me?
Bio si ovde...
I to ništa nije promenilo.
I Bog...
Nije se pojavio.
Johanese! Johanese!
Ne radi to. Uzmi mene.
Sad ih ti uzmi... - Johanese!
I osveti se.
Postaćeš njegova, bićeš slobodna.
Ubodi me.
Ubodi me i bićeš slobodna.
Razočarala si me.
Sada kad si video moraš da živiš.
Vidim kućicu na vodi.
Asade, spusti se. Pronađi Karla i decu.
Moram da se spustim na zemlju, Asade.
Magdalena. Magdalena! Pomozi mi.
Nađi nešto da isečem ove trake. Hajde, hajde!
Evo, evo!
Samjuele! Samjuele!
Požuri!
Spusti me ovde.
Vrati se, molim te.
Samjuele! Samjuele! Samjuele!
- Samjuele! - Samjuele!
Karl?
On je tamo negde.
Jesi li dobro? - Ostaću ovde.
Da...
Ti i ostali morate nastaviti da živite u znak zahvalnosti
za sve što imate od Pola.
Ma koliko njegov život bio kratak, imali ste nešto veoma vredno.
Moraš da živiš, Trigve, i veruješ da je on sada sa Bogom.
Baš kao što smo i mi. Bog seže preko granice koju čini smrt,
pružajući osećaj zajedništva između živih i mrtvih.
On nam daje nadu da je život jači od smrti. Amin.
Amin.
Divna je Zemlja!
Slavna su Božija nebesa!
Čudesne su duše
Hodočasne!
Kroz veličanstveno
Kraljevstvo zemaljsko
Putujemo u Raj
Uz pesmu.
Doba dolaze,
Doba prolaze,
Generacije idu
Za generacijama,
Nikada neće utihnuti
Zvon s neba
U radosnoj pesmi duša hodočasnih!
Anđeli su pevali
Prvo pastirima u polju,
Divne reči
Od jedne duše drugoj:
Mir na Zemlji!
Hajdemo.
Hvala ti.
Uvek sam gledao tu decu i razmišljao...
Kakva gomila kretena!
Maštaju o svemu.
A nemaju pojma.
Ali možda tako treba.
Prevod i obrada: KVRLE, jul 2016.
Obrada: suadnovic